Maroš Kramár versus aktivistka Johanna Nejedlová: Je pondělní bití žen v pořádku?
Velikonoční pondělí s sebou nese tradici, kterou řada lidí vnímá rozporuplně. Muži s pomlázkami z vrbového proutí vyrazí koledovat a při tom šlehají ženy přes zadek. Kde končí zvyk a začíná násilí? Zeptali jsme se aktivistky Johanny Nejedlové (29) a herce Maroše Kramára (62).
Pomlázka, metla, tatar, šlehačka či korbáč. Spletenec z vrbového proutí má řadu lokálních názvů, někde se od tradice ustupuje, jinde je stále hodně živá. Kdo český velikonoční zvyk absolutně nechápe, jsou cizinci. Většina nemůže rozumově pobrat, jak je možné, že v civilizované zemi je jednou v roce možné sešvihat ženu, aniž by celou věc řešila policejní hlídka. Podobně ale neuvažují pouze cizinci, stále více žen se domnívá, že zvyk nemá v současné moderní společnosti své místo.
Maroš Kramár s hereckou kolegyní Evou Burešovou. Zdroj: FTV Prima/ Slunečná
Aktivistka Johanna Nejedlová Zdroj: Se svolením Johanny Nejedlové
Herec Maroš Kramár Zdroj: Profimedia.cz
Tradice je živá hlavně na Moravě. Zdroj: Profimedia.cz
V cibuli obarvená vajíčka jsou nádherná. Zdroj: iStock
Na Bílou sobotu se zdobí kraslice a pečou mazance Zdroj: CNN
Redakce Prima Ženy se rozhodla, že se na názor zeptá herce Maroše Kramára a aktivistky Johanny Nejedlové. Oba jsou rozdílná generace, oba pocházejí z jiného prostředí, oba mají jiné životní zkušenosti. Oba se ale vlastně shodli, že nic se nesmí přehánět.
„Pocházím z Bratislavy, ale pamatuji si, že na Velikonoce jsme se těšili celá rodina. Jako kluci jsme se samozřejmě těšili na pomlázku, někdy se povedlo vykoledovat i peníze. U nás se říká korbáč, pletl ho můj táta, když jsem byl větší, už jsem pletl sám,“ zavzpomínal na dětství oblíbený slovenský herec a začal se smát, že je mu jasné, na co se ho chceme zeptat.
Jak slaví Velikonoce na jihu Čech?
„Můj názor na hnutí Me Too a všechny tyhle blbosti všichni znají. Víte, my jsme ty holky po těch nohou šlehli jemně, aby byly hezké. To nebylo žádné násilí. Dnes se už tolik nechodí, už se od toho upouští. Ony se tvářily, že to nemají rády. Jenže když za holkou nikdo nepřišel a nešlehl ji, byla smutná, že nikdo nepřišel. Jsem proti násilí, tohle je prostě trochu divný zvyk. Sám to moc nemusím, ale jako děti jsme to měly rády. Znova říkám, že tyhle Me Too a řešení, co se může a co se nemůže, všechny tyhle vyrovnávačky... Myslím, že tehdy byla zdravější doba. Každé násilí je odsouzeníhodné. Ale tahle doba plno věcí přehání a bojím se budoucnosti, bojím se doby, kdy se kluci budou bát podívat na holku, aby je neudala, že se někdo podíval špatně,“ vysvětlil svůj postoj herec, který moderní způsob myšlení nepřijal.
Johanna Nejedlová popsala pomlázky máčené v soli
Zajímalo nás, jaký názor bude mít zakladatelka neziskovky Konsent Johanna Nejedlová, která by měla stát na protipólu společenské diskuse. Profesně se věnuje obětem násilí a znásilnění a snaží se, aby ze společnosti zmizely jevy, které ženám ubližují nebo je dehonestují.
„Loni před Velikonocemi jsme k tomu psali nějaké poznatky na sociální síť. A sešly se tam reakce žen, které byly dost smutné. Stovky žen sdílely zkušenosti, že je někdo seřezal pomlázkou tak, že měly na těle jelita. Na Moravě si někteří lidé dělají pomlázky z jalovcových větviček, které máčejí do soli, aby to pořádně bolelo... To je naprosto nepřijatelné, to je přetáčení tradice,“ popsala děsivé příběhy Johanna Nejedlová, podle které má řada žen z Velikonoc traumatické zážitky a Velikonoční pondělí se pro ně mění v noční můru.
„Jestli si někdo přijde zakoledovat a v rozumných mezích použije pomlázku, je to volba každé rodiny. To je v pořádku. Když se toho ženy účastní dobrovolně a nikdo je k tomu nenutí, je to na normálním uvážení účastníků. Stejně jako nám ženy psaly, že mají výrazně negativní zkušenosti, psalo nám také plno mužů, že chodit někde s pomlázkou a muset vyšlehat paní, která na ně vystrčí zadek, jim přišlo trapné. Je dobré se na to dívat i z tohoto pohledu. Je to událost, které by se měli účastnit jen lidé, kteří opravdu chtějí a kterým to přijde zábavné a milé. Komu ten zvyk sympatický není, neměl by do toho být nucen,“ myslí si známá aktivistka.
„Den, kdy se strýcové opijí a pak mladým holkám zvedají sukně a šlehají je pomlázkou, vybízí k tomu, že se lidé chovají jinak, než by se chovali v jiné dny. Kombinace alkoholu a dne, kdy je ta věc dovolená, vybízí k tomu, že děláte věci, které běžně neděláte,“ zakončila svou úvahu na téma Velikonoční pondělí Johanna Nejedlová.